Имаме шпионин в цитаделата на кантиите.
Така знаем, че Кера е идвала при теб.
Какво се договорихте? - Самият Лока е тук.
Защо са те прокудили друидите?
Бях обладан от Пуика - един от тримата главни демони.
В теб ли е още? - От една година е в покой,
но усещам, че започва да се пробужда.
Ако Лока е тук, скоро ще се появи и Пуика.
Веран изпрати римския генерал в подземното царство.
Тръгни по стъпките му. Само така ще разбереш какво търси
и какво би могло да ни спаси.
Ти?!
Ти ще ги победиш!
Трябва да побързам.
Пуика!
БРИТАНИЯ
Иди да видиш какво става.
Заклевам се във вечна вярност, предводителко. Боговете да те пазят!
Линдън Галски, излез напред.
Докато служи на баща ми, ти доказа, че си достоен воин.
Ако си съгласен, искам да станеш водач на цялата ни армия.
Помагай ми.
Нека боговете те пазят.
Предводителко.
Заклевам се в неизменна вярност.
Нека боговете те пазят.
Благодаря. - Следващият.
Две, моля. - Две... Заповядай.
Благодаря.
Заповядай. - Благодаря.
Е? Опиши ми я.
Висока, с бяла кожа и дълга коса, като истинска предводителка.
Изглежда ли мъдра? - Много.
Ще трябва да бъде. Какъв цвят е косата й?
Червена, като огън.
Знаех си. Майка ти имаше червена коса, Ислийн също.
Боговете дават огън само на любимците си,
само на специалните.
Но не разбирам едно. - Какво?
Докато ден след ден работех на скалите
и влачех мократа сол по хълма,
една мисъл ме крепеше - че отглеждам специална дъщеря,
че боговете са ми пратили Ислийн да я подготвя за тях
и трябва да изпълня задачата си. Защо тогава ме наказаха?
Брат ти е говорил с римлянина и е избягал с момичето.
Каквото и да си мислиш, грешиш.
Той ти е враг. Между вас вече няма любов.
Фелан не би предал племето си. Доведи римлянина.
Брат ми е идвал при теб. Какво каза? Какво искаше да знае?
И баща ти ми задаваше въпроси.
И докъде го доведе това?
Рим удържа думата си. Свободен си. Но ще занесеш едно съобщение.
Кажи на генерала, че ще говоря с него, но да дойде тук, при мен.
Ще му предам.
Мисля, че ще му хареса тук. Крепостта е много хубава.
Какво правиш тук? - Кера иска да останем заедно
заради крепкостта на племето.
Значи трябва да изпълним заповедта й.
Ще се пренеса другаде.
Трябва да сме убедителни,
за доброто на племето.
Аз не те мразя, Амина. Дори ми е жал за теб.
Благодаря ти, но няма защо да ти е жал.
Винаги съм била находчива при беда.
Ръцете ти ме пазят от новолуние до новолуние.
Мечът ти ме брани от новолуние до новолуние.
Грижата ти ме приютява от новолуние до новолуние.
Цялата ми любов и почит към тъмната майка Нехаления.
Тя ще бъде ослепена от страх и болка.
Ще бъде окована и прокълната от мен.
Тъмна майко, изпрати ми демон да изпълни волята ми!
Префекте. - Когато пленникът избяга,
ти беше в лазарета и той е бил пред очите ти.
Да, префекте.
Видя ли нещо? - Какво например?
Слепец, който се отвързва и бяга от лагер, пълен с въоръжени.
Видях нещо. - Какво?
Едно малко момиче. Бледо, с невзрачна косица.
Наричаше го "татко". То го освободи.
Не ти ли хрумна да го споменеш по-рано?
О, проклятие!
Ставай. Изправи се.
Махаме се оттук.
Тръгвай.
Тя иска да говори с вас, но не на полето, а в крепостта й.
Тогава ще говорим.
Нима ще махнем с ръка и ще й правим мили очи?
Вече има ново управление. Как мислиш, Вит?
Ще можем ли да я убедим, че я чака светло бъдеще в империята?
Нали тя не е като баща си?
Защо да губим воини на бойното поле,
когато можем да се разберем?
Така или иначе, отървах кожата.
Така те искам.
Вит, един легионер, който е бил с теб в деня на засадата,
твърди, че Веспасиан го е изпратил обратно тук.
Така ли разправя?
О, майчице.
Събери група войници.
Ще отидем до Крагданън да преговаряме с Кера.
Преди да забравя - Шегаджията казва,
че знае как е избягал слепият. - Как?
Едно малко момиче - дъщеря му, проникнала в лагера и го освободила.
Какво?
Малко момиче? - Сигурно лъже.
Като го пипна, ще го пречукам! - Той описа ли момичето?
Дребна, бледа, с тъмно наметало и невзрачна коса. Викала му "татко".
Значи е видял всичко? - Казах ти, че лъже.
Но все пак някой е освободил този кантиец.
Хвърлих очите му на гарваните.
Сляп мъж... Сляп баща.
Хайде. Къде си? - Тук.
Който държи тоягата, да издаде някакъв звук.
Какъв звук? - Да изгрухти като прасе,
за да се прицеля.
Какво стана? - Твърде високо, татко.
Звучеше като високо прасе. Добре, да опитаме пак.
Пак.
Къде отиде?
Внимавай.
Това ли търсиш?
Предводителката говори с теб.
Как се казваш? - Нямам име.
Не се страхувай.
На слънцестоенето предадох името си,
но римляните нападнаха, преди да получа новото.
Ела. Върви след мен.
Ела.
Смело.
Майка ми я уши.
Носих я в деня след моя ритуал.
Първият ми ден като жена.
Много е хубава. - Пробвай я.
Не мога да я приема. - Твоя е.
Тя е за високопоставена личност.
Ако и ти си като мен, скоро ще е омацана с кал.
Имаш ли близки тук?
Само с татко сме.
Ислийн беше убита от римлянин. - Ислийн?
По-голямата ми сестра. Ще я видя отново, като умра.
Татко казва, че има специално място за любимците на боговете.
Явно баща ти много тъгува за нея.
Да. Тя беше забележително момиче.
Сигурно не ти е лесно. - Какво имаш предвид?
Понякога бащите решават какви са децата им
по свои собствени подбуди.
Но не е задължително да е така.
Ислийн наистина беше забележителна.
Какво ще кажеш?
Това аз ли съм?
Да.
Върнах се.
Разтревожихме се. Къде си?
Браво, момичето ми.
Добър ден. Чудесен ден, а?
Като всички.
Изглеждаш добре, май си загладил косъм.
Явно се познават отпреди. - Така изглежда.
Предположих.
Трябва да ви благодаря, задето спазихте вашата част от уговорката.
Имаше ли такава? - Пеленор е мъртъв.
Кера е предводителка. - А небето е синьо.
Благодари на боговете.
Защо ти не им благодариш от мое име?
Ти беше проследен.
По време на пътуването си. Или мислеше, че си сам долу?
Че е било само за теб?
Откъде знаеш? И ти ли беше там?
Ти беше невнимателен, Рим. Или може би твърде нетърпелив.
Така или иначе, още някой беше там
и видя това, което си видял ти, и знае това, което знаеш ти.
Не искаш ли да научиш кой? - Вече знам.
Разбира се. Вие сте се срещали.
Бяхте много услужливи и отзивчиви.
Но хайде да променим уговорката занапред.
Как? - Ще стоите далече от мен
и аз ще стоя далече от вас.
И не ходете в цитаделата, вече нямате власт там.
Да не би да заплашваш друидите?
Предупреждавам ви.
Напомняш ми на някого, когото срещнах преди много време.
Кой е той?
Юлий Цезар. Какво стана с него?
Договорихме ли се? - Боговете не се договарят, Рим.
Боговете не се договарят.
Той готов ли е?
Близо е. Съвсем близо.
Кой е мършавият ти приятел?
Не ми е приятел.
Напред!
Стой! - Стой!
Моля ви, помогнете.
Помогнете ми...
Хей...
Всичко е наред.
Кой ти причини това?
Името му...
... е Пуика.
Напред!
Закъсняхте. - Да, извинения.
Къде ми е подаръкът? - Подарък ли?
Главата на друида. - На кол.
Работя по въпроса.
Колко? - 5000.
Чакат в готовност оттатък реката. Мога да събера два пъти повече.
Теглят жребий кой да пререже гърлото на рижата.
Но аз съм с предимство.
Искам да изчакаш с нападението,
докато говоря с новата предводителка.
Ще избия всички ви на място, преди да допусна това.
След четири дни могат да дойдат три легиона.
Как ще се справят твоите 10 000 воини срещу 20 000?
Падаш си по червенокоси, а? Искаш ли да спиш с нея, преди да умре?
Кажи на армията си да чака, докато не дам заповед за нападение.
Ще трябва да целунеш не само крака ми, за да се съглася.
След като падне цитаделата,
императорът ще те признае за вожд на всичките кантийски земи.
Нацелих ли мястото?
Някой ден, и ще е по-скоро, отколкото ви се иска,
римляните ще сте само песни и руини по земите ни.
Нито ви искаме, нито сте ни притрябвали.
Така приключва историята.
Но дотогава нали ще удържиш армията си?
До пукването на зората. После може да ми лижеш задника.
А ако ми попречите, ще ви избия всичките.
Има ли някой?
Амина...
Ти ли си демонът ми?
Моля? - Амина...
Коя е тя? - Не говорете с нея.
Амина, стига. - Аз ще изпълня желанията ви...
Стража! - ... каквито и да са те.
Насам.
Съболезнования.
Ние не правим жертвоприношения, за нас са потресаващи.
Последствията по-малко потресаващи ли са?
Нова предводителка означава нов начин на управление,
ново бъдеще. Предполагам, че затова ме покани тук -
за да говорим за бъдещето.
Кой е там?
Кой си ти?
Къде отиваш?
В цитаделата. Дойдох да я изпратя в подземното царство.
Значи си ти!
Би ли ме завела при нея?
Можеш ли да ме вкараш вътре?
Като дойдем с корабите и войските, наистина изглежда...
Лошо?
Заблуждаващо. Но не това е същината на империята.
А кое е същината? - Само едно.
Данъците. Разумно наложени,
ефикасно събирани и изпращани в Рим.
Плюс няколко милиона роби.
Войната пречи на събирането на данъци.
Предпочитаме възможно най-бързо да постигнем мир.
И тук е ролята на вашата крепост. Ако оставим войници тук,
могат да поддържат мира сто години, дори хиляда,
а това е много... мир.
И много данъци. - Схващаш идеята.
И можете да гарантирате сигурността на племето ми?
Това е уговорката. - Значи сте тук да помагате.
Мисля, че ясно го подчертах.
А защо ме лъжеш? - Не разбирам.
Сключил си сделка с друидите и с враговете ми.
Войската на Антидия е в готовност за атака.
Ще отречеш ли?
А искаш да ти вярвам.
Може ли да бъда откровен?
Не правя разлика между кантии и регни
и наистина не ме е еня. И двамата искаме едно и също -
спокойствие и сигурност за тези земи и тези хора.
Или за това разчиташ на друидите?
Ние с теб сме бъдещето.
Хаосът и жертвоприношенията са миналото.
Интересна хитринка.
Знаят живота ти, преди да си го изживяла.
Вярваш ли им?
Сама ще вземам решенията.
Значи се договаряме? - Ще имам контрол над воините си.
Вие ще пазите границите ми
и нито един кантиец няма да стане роб на римлянин.
Ако спазите обещанията си, след 5 години ще говорим за данъци.
Съгласен. Какво друго?
Трябва да говоря със старейшините. До зазоряване ще ти дам отговор.
Империята се подсилва по много начини,
не само чрез война.
Ако нещата потръгнат, бих искал да си станем... много по-близки.
Оставих последния си ухажор да търси топките си по пода.
Не бягам от предизвикателства, но ако опре дотам,
дай ми няколко крачки преднина.
Накарах те да се усмихнеш.
Трябва по-често да се усмихваш.
Какво казаха друидите за мен?
Че Рим е демон.
А ти какво мислиш?
Предполагам, че ще разбера.
Още нещо. Тук имате много хора, потърсили убежище,
изгубили близките и домовете си. Голямо нещастие.
Срещнахме двама души - момиченце и сляп мъж,
вероятно баща и дъщеря. Виждала ли си ги?
Защо? - Тук ли са?
Искам да се срещна с тях.
Не, няма хора с това описание.
Е, ако ги видиш, бих искал да знам.
До зазоряване тогава. Беше ми приятно.
Всеки може да кара птици да изчезват.
Даже старият ти дебел баща го може.
Тънкостта е да ги накараш да се върнат
точно
когато
ги повикаш.
Събуди се! Трябва да се махаме! Бързо!
Насам.
Чакайте. - Моля те, той ще ни убие.
Това баща ти ли е? - Да. Трябва веднага да се махнем.
Елате с мен. - Благодаря ти.
Стой! Дръжте ги!
Отдръпнете се, тези пленници са наши.
Дойдохте да преговаряте, сега си вървете.
Дръжте ги! - Стража!
Обградете ги! - Пазете предводителката!
Елате с мен! - Това е капан!
Останете на позиции! Пазете генерала!
Вървете близо до мен. Побързайте.
Вземайте само леви завои, иначе ще се изгубите.
Ще излезете на юг от замъка. - Благодаря.
Чуй ме... Ти си избраната.
Ти си. А сега тръгвайте.
Благодаря ти. - Бягайте!
Насам.
Пуснете ги.
Направи голяма грешка днес.
Добре ли си?
Веран каза, че това, което е написал тук, когато отведоха майка ми,
гласи: "Надеждата е малката дъщеря на сляп баща".
Това си ти. - И аз така мислех, но вече не.
Залостили са портите си.
Новата предводителка ни изпрати на майната си.
Нещата се променят.
Прати вест на регните.
Могат да започнат обсадата.
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО